Garlic and Sapphires (2)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhICJ3Pp6si4AKr16hA7KQ9_fBiEUhCyP-PFLrqwXe2i1YMsLHPMbi-s42qN4qmvDsDP7z6HOwjlu2tP4skHvP5tmu2rznQ93UnKpQRbGOOTVbUWqenvnou6cN_GrI6tSjSeCz6WA/s200/GarlicSapph2WEB_5876.jpg)
"Aldrig färre än tre besök, oftast flera, och anonymt" är Ruth Reichls ledord då hon jobbar som restaurangkritiker på The New York Times.
Det här är ingen recension utan snarare en fragmenterad resumé av boken ovan som går att beställa här.
I ett kapitel besöks fashionabla Le Cirque både av Molly (en av Rutch förklädda karaktärer) och av matkritikern Ruth. Några dagar efter att Molly fått ett ganska uselt bemötande möts Ruth av orden: The King of Spain is waiting in the bar, but your table is ready. Skillnaden på service och mat är så stor att hon bestämmer sig för att göra två separata recensioner. Det är två olika restauranger beroende på vem du är. Vilket inte godkänns av tidningsledningen och slutar med att texterna slås ihop till en och restaurangen får medelbetyg istället för ett bra och ett dåligt. Att hon inte ger den lika många stjärnor som tidigare är en stor sak.
I huvudtaget har Ruth många för tidningen nya idéer om vad som är bra och dåligt, en enkel sushisylta får högt betyg för att maten smakar lika bra som på de bästa ställena i Japan (där hon bott ett kort tag) och instutioner skrivs ned då det enligt henne förtjänas.
Jag tycker alltid det är intressant att läsa om mat och kommunikation, ännu mera om författaren är Gourmets chefredaktör. När historien dessutom utspelas i New York och det namedroppas ställen som jag har/vill besöka har jag svårt att se på historien analytiskt (eller så vill jag kanske inte det här alt. har inte tid att göra det). Men jag törs säga att det är underhållande och välskrivet. Linjen mellan självbiografiska händelser och skrönor är ofta tunn eftersom boken innehåller många goda historier.
Tack Alice för lånet!
Detta har jag också skrivit om Garlic and Sapphires.
0 Comments:
Skicka en kommentar
<< Home